Paprika, papucsosok, szögediek
2010. augusztus 16. 16:45
URL: https://mult-kor.hu/cikk.php?id=29913
Az "ö"-ző nyelvjárás, a paprikatermesztés, a papucsos mesterség, a parasztházak napsugárdíszes oromzata és a sokakat vonzó alsóvárosi búcsú a "szegediség" jelképeivé váltak. Az augusztus 18-án a Móra Ferenc Múzeumban megnyíló "Szöged hirös város" című néprajzi állandó kiállítás a részben máig élő hagyományokat mutatja be.
Közel 4 tonnányi anyagot, vasat, fémet, fát mozgattak meg és 160 liter festéket használtak fel a technikai munkatársak a szegedi Móra Ferenc Múzeum új néprajzi állandó kiállításának előkészítésekor.
A legkisebb kiállított tárgy egy 3 centis – egykoron hajóácsok által használt – hajlított szög, a legnagyobb pedig a 130 kilós fogas henger, amivel a szegediek ősei a szalmát forgatták a talajba, hogy így kössék meg a futóhomokot. A több hónapon át előkészített tárlaton Bárkányi Ildikó néprajzkutató, a kiállítás kurátora több negyven archív fotó és közel kétszáz régi tárgy segítségével ábrázolja a szegedi népélet változásait.
A „Szöged hírös város” című tárlat fő mondanivalója a „szegediség”: a város és a hozzá tartozó nagytáj paraszti világának bemutatása. A beruházás teljes költsége meghaladja a negyven millió forintot. A tervek szerint hosszú-hosszú évekig látható állandó néprajzi kiállítás építéséhez szükséges forrásokat a múzeumot fenntartó Csongrád Megyei Önkormányzat, a kultusztárca és az Európai Unió biztosította.
Az új állandó néprajzi kiállítás kiemelt témái a Tiszához kapcsolódó tevékenységek, a homoki gazdálkodás és a paprikatermesztés, a híressé vált kisiparok - papucsos, késes mesterség - a gyékényszövés, a népi építészet sajátosságai, illetve a sokakat vonzó alsóvárosi búcsú is.
![](https://ad.jumu.hu/www/images/cb45e70e0d502561022d3f44cd8bd3d6.jpg)
A kiállításon 8 érintőképernyős monitor is segíti majd a tájékozódást. A kiállítás szövegfeliratai egy helyi tervezésű, speciális betűtípussal készültek. A „Tisza” betűtípussal kinyomtatott feliratokból többek között az is megtudható, hogy a szegedi bicska a 19. század végén országos hírnévnek örvendett, elsősorban az úgynevezett halbicska vagy tiszabicska révén; a megszárított paprikát hatalmas famozsárban, úgynevezett külüben törték meg a régi „szögediek”, s a szegedi papucs a 20. század első felében országos hírnevet szerzett lábbeli; készítésének módja es divatja a török hódoltság idejéből ered.
Az állandó tárlaton elhelyezésre kerültek kézbe vehető, megtapintható műtárgyak is, egy racka subát pedig fel is próbálhatnak a látogatók.